|
Anu Raud![Anu Raud. Päevalill ja torupill](../pilt/pt_raud.jpg)
Päevalill ja torupill
Lugusid ühest ja teisest aastakümnendist
„Ma kirjutan toonastest inimestest ja sündmustest, nagu neid täna mäletan. Loodan, et minu eakaaslased leiavad mu raamatust mõndagi tuttavat ja noortele tuleb see oma silmaga mittenähtud aeg ehedalt silma ette,” ütleb Anu Raud oma uue juturaamatu „Päevalill ja torupill” saatesõnas. Kunstnikuna on tal oskus ka kirjasõnas kujutada olnud elu ja inimesi justkui värviliselt – värvides ja mustrites.
Sündmustest ja inimestest, kelle saatuseks sai elada Vene võimu all, kirjutab Anu stiilis, et elu oli omamoodi julm ja karm, aga miskitmoodi ka naljakas, vahel lausa koomiline. Heaks näiteks on kas või lood „Au lehmale”, „Loomaloendajad” ja „Miilitsamehe pärand”. Leiate raamatust ka hoopis teistlaadi jutte, nagu südamlik lugu Estonia teatri laulja Tiit Kuusiku koerast („Iseäralik varguselugu”), meenutus oma armsast vennast vannilinal, kellest kasvas vigurvänt („Vennake”) või kohtumine Hugo Lepnurmega („Jumal padja all”).
Raamatu lõpus on Lastenurk kahe vahva seikluslooga. „Mõnel lapsevanemal või vanavanemal on nüüd võimalus ettelugemist lunivale lapsele just lastejutu leheküljed mu raamatus lahti keerata,” naerab Anu.
Kujundus ja illustratsioonid Kadi Pajupuu, toimetajad Sirje Endre ja Hedi Rosma.
Raamatu väljaandmist toetas Kultuurkapital
|
|